Sluk det! Kom nu, Melinda, sluk det.
- Glem det, den slags sker. - Ikke for mig.
Det er nok bare alkoholen, Max. Du er gået til den på det sidste.
- Hvad? - Jeg sagde, glem det.
Fandens!
Her.
- Ses vi næste uge? - Det gør vi vel.
Den tøs tager livet af mig. Hun er for længe om det.
Melinda... jeg...
- Jeg ville... - Ja? Hvad?
Jeg... gid fanden havde det! Glem det. Sådan noget pis.
Tag hjem, Max. V ses næste uge, okay?
Ja, undskyld.
Har du ild?
- Var du i Golfkrigen? - Golfen, Afghanistan, Vetnam.
Min far var iAfghanistan. Han døde i 1988.
Han blev dræbt af en snigskytte ved Mazar-i-Sharif.
Det gør mig ondt at høre. Krigen foregår stadig.
Hvad fanden?
6 måneder senere
Hele mit liv har jeg været som et æsel mellem to høstakke.
Nu forsvinder høet, ligesom mine muligheder.
Jeg har ikke sovet i tre, fre dage, men endelig er jeg klar i hovedet.
Det er uafhængighedsdag, min uafhængighedsdag.
Endelig foretager jeg mit valg, et sted, måske her, i dag, i aften.
Der er intet tilbage for mig, jeg erfyldt op, og jeg ertom.
I dag, bang! Jeg vil have en ende på det vanvid.
Så er der jo en gravsten og det lort. Men jeg går ikke i stilhed.
Jeg går ikke ud i mørket i stilhed. Ikke mig, ikke sådan.
Jeg sætter et aftryk. Noget folk kan huske mig på.
Så folk kan sige til deres børn: "Max Walker? Han eksisterede."
Jeg eksisterede.
En håndfuld fejltagelser fra berømmelse.
Jeg håber, du forstår det.
Men hvis du ikke gør det... så er det Synd for dig.
Synd for dig.
Godt... skål!
Sådan er mit liv. Men nu hvor beslutningen er truffet...
Endelig er det mig, der styrer tingene. Det er slut med "hvis bare".
Jeg mener, en stor mand defneres ved hans evne til at tage styringen-
- sige sandheden og se den i øjnene. Kalde ting ved deres rette navn.
At gøre sig hørt. Min ekskone, min chef, min tomme tilværelse.
En sidste dag til at se min frygt i øjnene, et afgørende øjeblik.
Min sidste cigaret. Lad os håbe, jeg nyder den.
Alle har krav på en sidste cigaret, ikke?
Jeg hedder Max Walker, jeg står ved livets sidste vendepunkt.
Jeg prøver at opmuntre dig. Vent, jeg skal lige ringe.
Jeg har aldrig lært at lagre numre. Bud, jeg har brug for dig i dag.
- Jeg troede ikke, du kom. - Hvad laver du? Hvorfor fimer du mig?
- Tag kameraet, kom nu, tag det. - Hvad foregår der?
- Hvad skal jeg gøre? - Du vil være en stor instruktør, ikke?
Det her er din store chance. Film mig.
Film mig nedefra, kom nu. Sådan, lad mig se.
- Hvad er det her? En dag i et liv? - Ikke helt, det er den sidste dag.
Det er afslutningen på et liv. Du skal fime det.
- Hvad fanden snakker du om? - Min sidste dag, du skal fime den.
- Hvad fanden snakker du om? - I dag er jeg skuespilleren.
Tro det eller ej. Jeg er stjernen, og du skal flme min sidste dag.
Det her er ikke sjovt. Det er ikke smart. Det er skørt.
- Du er skør, beklager. - Kom nu, det er en spøg.
Rend mig!
- Hør på mig. - Du skal ikke gøre det her mod mig.
Jeg gør det med eller uden dig.
Det er ikke tom snak, det er min gave til dig, at jeg beder dig gøre det.
Du bliver berømt. Bliver kendt i stedet for at være en taber som mig.
Du har alt at vinde og intet at tabe.
Bud, jeg beder som en ven. Vi du ikke nok?
- Giv mig kameraet. - Mener du det? Tak.
- Godt, hvad skal vi gøre? - V går.
Her er den altså. Den her. Den bliver min udfrielse.
- Hvor længe bliver du sådan ved? - TI jeg trykker af.
- For Guds skyld bliv ved at filme. - Du er skør, ved du det?
Hvad tror du?
Vi tager trapperne, kom.
Meget fimisk, ikke? Måske kan du animere det her.
Jeg har det, vent... Jeg har aldrig haft et kælenavn.
Du ved som Krølle, Fede eller Pind. Der varto typer uden kælenavne.
De mest populære, og så de små som mig.
Jeg var vel ikke besværet værd.
Jeg kan huske, en dreng... Nej, glem det.
- Hvad? - Nej, fortæl om drengen.
Du virker, som om du har lyst til det.
Der var den her dreng, han mindede meget om mig.
Han var harmløs og ubetydelig.
Og... pis!
Jeg husker en dag. De mobbede ham.
Og af en eller anden sindssyg grund gik jeg med og slog ham, til han faldt.
Det føltes, som om han tænkte: "Hvorfor? Du er jo ligesom mig."
Jeg kom med i gruppen og fik pludselig en kæreste. Velkommen til verden.
- Tag det roligt, Max. - Pis, spol frem.
På et tidspunkt forelskede jeg mig. Jeg forelskede mig i Carla.
Hun blev gravid, og så... forsvandt hun.
- Hvad mener du med forsvandt? - Dengang... glem det.
- Vent! - Hvad nu?
Hun forsvandt. Jeg var helt fra den, jeg gik i panik.
Den gang sendte man den slags piger hjemmefra.
Da hun kom hjem, sagde hun, hun aborterede, men hun fik det gjort.
- Jeg var fortvivlet, er du så tilfreds? - Tag det roligt.
- Lad mig være i fred forfanden. - Det var dig, der ville det her.
Der gik lang tid, før hun talte med mig.
College...
Jeg opdagede, jeg kunne skrive. Jeg var intelligent.
Det var romantisk også for hende at have et forhold til en forfatter.
V giftede os, det er den eneste gang, jeg kan huske, jeg var lykkelig.
Efter det pis med tegneserieromaner blev jeg korrekturlæser.
Forestil dig det, en skide tjenerfor litteraterne.
De sidste 20 år står som en tåge af skuffelser og gentagelser-
- kun afbrudt af at Carla forlod mig. Men heller ikke det vækkede mig.
Jeg sov videre til nu. Men i dag er jeg endelig vågen.
Hvad nu? Skal vi gå udenfor?
Gå bare, vent, jeg vil vise dig noget. Sluk lyset.
- Lyser er overflødigt. Hvad gør du? - Har du ekstra batterier?
- Vi du have den? - Jeg har ikke brug for din bil.
Er min bil ikke hip nok til dig? Det var det eneste, tæven lod mig få.
Jeg vil ikke have den.
Hej med jer, drenge.
- Sådan er verden, der er vold overalt. - Det er en dårlig ide.
Du har ikke brug for den der. Kan du se bilen her?
Den er din.
- Hvad fanden har du gang i? - Det kan være ligegyldigt.
Jeg har bare ikke brug for den mere.
Jeg prøver bare at give dig en bil! Tag det roligt.
- Sig, han skal slukke. - Det er slukket.
- Sluk det skide kamera! - Og ellers? Slår du også ham ihjel?
Hør her, jeg prøver bare at give dig en bil, min bil.
Hvis du ikke vil have den, kan du rende mig.
Men der er noget. Jeg må sige. Jeg er en mand uden noget at tabe.
Ved du, man siger, at reaktioner er det sidste, der forsvinder.
Det får en til at tænke, ikke? Det er altså situationen.
Det er situationen! Et mexicansk dødleje.
Hvad vælger du? Tag det roligt. Diplomati.
Du kan køre herfra i en Mercedes.
Eller mit ansigt kan blive det sidste du ser, hvad vælger du?
Gør dig selv en tjeneste, tag det roligt.
Lad jeg. Vent...
Lad mig lige... Min kones handsker, jeg vil brænde dem, hold dem lige.
Farvel.
Jeg fimede hele tiden!
Det er filmkunst!
Min frigørelse er begyndt. Og det her er verden, jeg forlader.
- Vi du virkelig drikke alle dem? - Hver eneste en.
- Sætter du din lid til "Hollandsk mod" - "Hollandsk mod"? Jeg er imponeret.
Et ubehageligt udtryk. Det blev først brugt af briterne i 1600 tallet-
- af Royal Navy, der lå i kamp med Hollandsk Ostindisk Kompagni.
Komplet overflødig viden. Jeg er et fond af den slags.
Dit egentlige spørgsmål er vel, om jeg er modig nok til at gennemføre planen?
Det er et fjollet spørgsmål.
Jeg er for fej til at indlede eller afslutte noget uden hjælp.
Det her hjælper mig til at holde fast i min beslutning.
Holde fast i min beslutning. Ikke andet.
Hjælp til at afslutte noget for første gang i mit liv.
Se på mig som en poet eller rockstjerne.
En Coleridge eller Kurt Cobain, der laver deres bedste arbejde i fuldskab.
Dit bedste arbejde bliver at skyde knoppen af dig selv?
Heureka! Du begynder at fatte det. Lad os ikke tale mere om det, i orden?
Jeg pjatter bare, jeg fik vist for meget af hvad-hedder-det-nu?
- Sort mod. - Hollandsk mod.
Ja, det gjorde du.
- Hvad laver du? Kom. - Jeg går ikke derind.
Vær ikke så barnlig, det her er kunst. Kom nu. Mod! Mod!
- Jeg har fået nok. - Hvad snakker du om?
- Jeg filmer ikke, mens du pisser. - Det er Cinema Verité.
- Hvem lavede det? Jean Cocteau. - Godt, fint, gå ind og pis.
Du har brug for det her, for at få stipendiet til NY University.
At flme dig, mens du pisser? Cocteau? Jeg kan skaffe et stipendium selv.
- Jeg har ikke brug for numre. - Pis! Du har brug for en "Blair Witch".
- Det har du. - Nej, og det er ikke dig.
Det handler ikke om talent, men om forretning, og du er filmmand -
- så du kan under ingen omstændigheder være kunstner.
- Gå ad helvede til! - Hvad?
Du er så skide fej! Du gennemfører aldrig det her.
Skulle du begå selvmord? Det er fandeme en vits.
- Jeg har spildt nok tid. - Vent, undskyld. Jeg mente det ikke.
Slap af, jeg var bare fjollet. Jeg er ked af, jeg sagde det der.
Hvorfor sagde jeg det? Åh Gud!
Fandens!
- Det er en razzia. - Hvad fanden!
Du sagde, alt var cool, vi er fanget som rotter her.
- Du må stole på mig. - Jeg skal fandeme ikke anholdes!
Vi må nedlægge ham. På tre, i orden?
Skide håndklæder.
Tre!
Max!
Vorherrebevares!
Hvad laver du her? Du kom tilbage.
- Du skræmte mig til døde. - Jeg vil væk, jeg vil bare væk.
Tænk, at man ikke engang kan pisse uden at blive truet på livet.
Jeg går lige til sagen, så selv den største idiot fatter det.
Vi begynder med min barndom, eller det jeg husker af den.
Luther King, Vetnam, Watergate var min barndom. Mord og månelandinger.
Jeg var lammet som teenager. Jeg var tv-narkoman.
Hør det her. Jeg ville være forfatter, men jeg ville ikke skrive.
Andre skulle skrive for mig og give mig det, klappet og klart.
Så jeg fandt Billy med alle hans smukke tegninger, mine ord var fyld.
Nej! Jeg var vild med "Blodsukker". Han blev dårlig, da han droppede dig.
- Droppede mig? - Ja, du ved, dårligt ordvalg.
Nej, du har ret. Og han gjorde ret i at droppe mig. Jeg holdt ham tilbage.
Jeg havde det godt med rutinen, du ved, hvis man ikke rokker båden...
Men min båd sank langsomt år for år, til jeg blev den idiot, du ser her.
Lidt efter lidt blev jeg ude af stand til at træffe den mindste beslutning.
Paralyse gennem analyse. Hold da kæft, noget pis.
- Begynder du at forstå mig nu? - Jeg ved, hvordan du har det.
Men jeg tror, du tager fejl.
Klokken er 07.00, vi er i bussen!
Stig om bord i bussen! Hvad ser jeg?
- Hvad ser jeg? - Det ved jeg ikke.
Folk, der er lige så udmattede som jeg. Folk, der er lige så udmattede som jeg.
Men det sker, at jeg rejser mig for en sød ældre dame.
Jeg ved, hun er sød. På en eller anden måde ved jeg det.
Det står skrevet i hendes øjne, men er hun det ikke, kan hun rende mig.
Hvorfor rejse sig for en gammel kælling og ikke for en ung?
Men vi er nået til den enorme by, den arbejdende verden!
Hvad har byen så? Jeg læser korrektur på formodede geniers skriblerier.
Du godeste, verden er sindssyg, og det her er beviset.
En god forfatter er en god ordsmed. Han er som en skibstømrer, ikke?
Talentfuld, ja, selvfølgelig. Men en tænker, fandeme nej!
En tænker er som en stor kaptajn. Men nu er ordsmeden sgu profet!
Det er som at kalde ham... en savant, et geni! De kan alle sammen rende mig!
Men dag efter dag, måned efter måned, må jeg læse det lort.
Jeg er trænet til at acceptere og holde kæft.
For sådan er verden, systemet. Homostestememis... forfanden!
Ved du, hvad jeg mener? Homostestemeseses, jeg har glemt det.
Jeg aner ikke, hvad du snakker om.
Klokken er 12. og du styrter ned i cafeteriaet. Hvorfor?
For at æde deres lort? Det er mad for narrøve og zombier.
Det er godt nok til dyr, salt, sukker og fedt.
Næring til dyr. Men ligegyldig hvad du spiser, fyldes tomrummet ikke.
Men det er godt lort, det nærer dyrene.
Man går langsomt i opløsning, man bliver gammel.
Se på mig, jeg er ved at være gammel.
Klokken er 16:30! Jeg kan ikke gå før 17.00.
Jeg kæmper mig gennem den sidste halve time, og endelig kan jeg gå.
Samme bus, samme mennesker, samme udtryk, men nu lugter de også.
Og så tager man hjem.
Davs! Man falder sammen i stolen.
Jeg begyndte at drikke, og til sidst glemmer man at elske med sin kone.
Men føler sig helt færdig, ens tanker er usammenhængende.
Ens hjerne er fuld af spredte tanker, og glimt afbilleder.
Tanker, man hverken kan følge eller sluge.
Jeg kritiserer alle andre. Men det er mig, der er en nar.
En skide åndssvag nar, det er mig, der er et dumt svin.
Døden holder mismodet fra døren. Men jeg er en åndssvag nar.
Jeg er en åndssvag idiot af en nar. Jeg er sgu et fjols!
Jeg har aldrig fattet noget, jeg forstod ingenting, alt var...
Alt var knust. Alt var spildt.
Kan vi stoppe det her nu? Det er skørt.
Hvad laver du? Filmer du mig? Bliv ved, din idiot.
- For fanden da, er du fej? - Optager i en film?
- Ja, noget i den stil. - Hvad slags film?
Det er et skoleprojekt.
- Er det din stjerne? - Ja, det er han vel.
Hvad hedder du?
"Rend mig"? Hvis i filmer på min jord, kan du i det mindste svare.
- Jeg taler til dig, soldat! - Du tager gas på mig, ikke?
- Kom nu, Max. - Du ligner en, der flirter med døden.
Jeg har snydt døden utallige gange. Gad vide, om jeg nogensinde dør.
Men du! Du danser med døden, ikke?
Gør os begge to en tjeneste og dans, genér eller irriter andre.
VI du være udødelig? Jeg vil vædde på, at hvis du fk en kontrakt -
- der lover evigt liv, ville du underskrive her og nu.
Men der er der jo ikke. Du er soldat, ikke?
- Du er soldat, det ses i dine øjne. - Ja?
Ja, jeg kan se det.
Når ørkenen eksploderer, og sandet blandes med blodet -
- og brændende olie, og soldaterne gløder som kul, og så er de væk.
Det sidste, de ser, er brændende palmer. Ingen redder eller hjælper dem.
For det er afslutningen, broder. Det endegyldige resultat.
Du mener den ultimative skræk. Dit valg af ord er stygt.
Er det den ultimative skræk eller den endegyldige sandhed?
En mand med et våben ender med at bruge det.
Du bærer våben, ikke? Jeg kan lugte det.
- Det gør han ikke. - Han bærer våben.
- Han bærer våben! - Hold kæft! Fjern den pistol, Max.
- Mærker du spændingen? - Gå ad helvede til!
- Hvor mange kugler har du? - To, en til dig og en til mig.
Skrider du ikke, dræber jeg dig. Så er du færdig med at snyde døden.
Fint nok, hør på mig, soldat. Det er bare en leg.
Hvem leger? Er det bare en leg?
Du og jeg er ofre for krigen. Krigen slutter aldrig.
Vi er spøgelser, spøgelser... alle sammen.
Anbring den her, lige her. Anbring den der.
Det er i orden, glem det.
Legen erforbi, du vinder.
- Rend mig. - Legen er forbi.
- Du vinder. - Du vinder, rend mig.
En mand med et våben ender med at bruge det.
- En mand med et våben... - Gå ad helvede til!
Det var mit liv sidste bustur. Det kommer jeg ikke til at savne.
Har du lagt mærke til folk ved busstoppesteder, de ser...
Tllader I? Ubehøvlede mennesker. Jeg talte.
Folk ved busstoppesteder har et udtryk aftavs desperation.
Kører en limo forbi, kan man se dem tænke: "Det kunne være mig, hvis..."
Det er ret godt, ikke? Hvad synes du?
Er det her en måde?
Man læser hver dag om folk, som springer ned. 100.000 volt.
Dør man ikke af chokket, skærer toget en i stumper. Skal jeg springe?
- Nej, Max. - Er det ikke originalt nok?
Du har ret, der er masser afbedre måder at dø på.
- Hvad? - Der er ingen gode måder at dø.
Lad mig være, jeg er en fri mand, jeg dør, som det passer mig.
Hvis nogen skal dø i dag, er det mig. Kom nu, det var skræmmende.
Det var tæt på. Har du det godt?
Her er varmt, jeg hader undergrundsbaner.
Se dem, alle har samme udtryk. Tomme og desperate som mit til i dag.
Hvad tror du, de tænker på? Hvad fanden tænker de på?
Pis, bidrag.
Bonuser, skatter, livsforsikring, bilforsikring.
Og voldtægtsforsikring. Hvorfor ikke? Det kunne hende her godt bruge.
Kvinder kan få erstatning for voldtægt, hvad siger du til det?
"Jeg blev voldtaget af en bande." "Du får gysserne." En pengemaskine.
"Tag det roligt, du er smuk, du får pengene."
Er du fed eller grim eller begge dele, bliver erstatningen større.
Amerika, ikke? Betal mindre, få mere. Velkommen til menneskeheden!
- Du er fuld af lort. - Det er en ting, jeg ikke er.
Jeg er ikke fuld aflort. Min tankegang er krystalklar.
Folk er modbydelige. Jeg forlader verden glad og med åbent sind.
Skal vi? Kom nu. Vi har en aftale med døden.
Sidste tur med undergrundsbanen.
Fandens. I dag er uafhængighedsdag, min uafhængighed.
Og så hindres jeg i at komme op af en skide krøbling.
Han er også døv. Hallo!
Hvorfor er du så aggressiv? Hvad har de gjort dig?
Det handler om, hvad de ikke har gjort. Synes du, jeg skal elske dem?
Tror du, de elsker mig? Har de været gode ved mig? Nej, de har ikke.
Menneskeheden er ikke rar. Folk er ikke rare. Forstår du det?
Åh Gud!
Vent, bliv der!
- Det skal nok gå alt sammen. - Tak.
Jeg er ked af det, men... Bud! Vi gå videre.
- En ny mand er født. Utroligt. - Det varfantastisk.
- Endelig føler jeg mig i live. - Godt.
Og når man er i live, kan man være rar.
Du kan være rar, du kan godt, jeg har set det.
Lad nu være, jeg har altid en skid, selvom jeg føler mig som genfødt.
- Men jeg tror ikke, du forstår mig. - Hvad snakker du om? Det var modigt.
- Du er en fn fyr. - Ja, men er jeg rar?
Jeg gjorde det, jeg skulle. Enhver anden havde gjort det samme.
Rar er noget helt andet. Lad mig bevise det for dig.
Blomster, tak, dem der. Værsgo, behold byttepengene.
Tag dem, de er til dig. Til dig alene.
En tak, fordi du optager denne digitale odyssé. De er til dig.
- Elsk mig, gift dig med mig. - Ellers tak.
Du er bange for, jeg er rar mod dig. Rend mig.
Unge dame, de her ertil dig, vil du ikke have dem?
De eksploderer ikke i ansigtet på dig, jeg prøver bare at være venlig.
Der kan du se, selv venlighed er skræmmende.
Jeg vil bare være venlig. Frue...
Frue, tag denne smukke buket, som jeg købte specielt til Dem.
- Lad mig give Dem den, tag buketten. - Tak.
- Der kan man se. - Det kan godt være, du har ret.
Jeg er rar, jeg er en rar fyr. Jeg er superrare Max!
Retfærdigvis er det noget andet med en ældre kvinde.
Hun går ikke automatisk ud fra, at man vil bolle hende.
Ældre kvindertror, at den slags kan være ærligt ment.
- Har du kendt en ældre kvinde? - Hvis 25 år tæller med.
25? Fandeme nej.
Jeg har en forudsigelse.
Jeg forudsiger, at bliver du en mand i dag og lægger barndommen bag dig.
Det eneste, jeg lægger bag mig, er dig. Med mindre du skifter mening om i dag.
Bud... jeg vil godt sige... hør på mig.
Jeg ville sige, at du er en god dreng, men det er du ikke, du er en god mand.
Du er min eneste sande ven. Du er min eneste ven.
Du, hvad med en pause? Jeg er træt.
Selvfølgelig, fnt.
Hvad synes du? Kan du lide det, vi har til nu?
Det vil jeg ikke påstå, men det er da noget.
- Der er afgjort noget. - Noget er bedre end ingenting.
Se på byen.
Se bygningerne, der er skønhed overalt.
Fyld dit liv med skønhed, koncentrer dig om skønhed, så bliver du lykkelig.
- Vil du være lykkelig? - Hvem vil ikke det?
Så må du være ærlig overfor dig selv. Men det er svært.
Det er svært, Max... Bud, meget svært. Der er så meget støj.
Lammende støj, støj, der dræber sjælen, forkrøblende støj.
Støj overalt. Koncentrer dig om skønheden.
Jeg tror, kvinder kan læse mænd. Hvad ser du i mig? En taber.
Slået ud. Det er, som en sjette sans for dem.
For at være ærlig, har jeg måtte betale for det de sidste par år.
Jeg troede, det ville være lettere, men jeg tog fejl som sædvanlig.
- Hvad? - Servitricen er ret sexet, ikke?
- Hun er god nok. - Skal jeg fikse en aftale?
- Lad hende være. - Hvorfor skal jeg lade hende være?
- Tager du pis på mig? - Du forveksler mig med dig.
Jeg har stadig nogle evner, nogle trick, se her.
- Det gør du bare ikke. - Jo, se og lær.
Undskyld, goddag. Jeg hedder Brad Pitt, det er min spøg.
Jeg tror, det betyder nej. Glem det, vi smutter.
- Det gik jo fnt. - Ja, det med Brad Pitt var sjovt, ikke?
Man kunne blive ramt af en ambulance. Det er en tanke.
Men en idiot som mig kunne ende med at redde mig.
Måske er det bedre ide end at skyde knoppen af, hvad synes du?
Jeg hørte en historie for mange år siden om en fyr i New et-eller-andet.
Han fik et hjerteanfald. Det sneede, underkølet regn.
Den tilkaldte ambulance kom i skred og ramte og dræbte ham.
Det ville være fnt. Men lidt svær at orkestrere.
Et monument for Gud, det er flot.
Jeg vil have et monument over mig. Måske kan du rejse et.
"Jeg er Vejen, Sandheden, Livet". Noget storslået... det er sgu pompøst.
Vi taler aldrig om tro, jeg ved ikke, om du tror på Gud, gør du?
Du skal ikke være genert, ikke i dag. Nå, hvad siger du?
- Jo, jeg tror på Gud. - Godt!
Det er godt at tro på noget, selvom det er en gang pis!
Præster. Små triste mænd, jeg vil vædde på, de er triste mænd.
Ellers bliver de det. Forestil dig at bruge livet på et fantasifoster.
Det er fandeme spild. Jeg har ondt af alle troende-
- en gang mentalt handikappede børn. "Fader vor, du som er i Himlen..."
- Hold kæft. - Jeg har brug for penge, Gud.
Hold din kæft!
Du skal ikke slukke kameraet. Det er min dag i dag.
Hvis jeg vil håne din fantasigud, så lad mig, det har jeg fortjent.
Hvor er din Gud, når du har brug for ham?
Du, den nihilistiske vinkel med det knuste hjerte er en forslidt historie.
- Gentag lige det. - Rend mig!
- Gentag det. - Rend mig!
- Som jeg ser det, er Gud en succes. - Sikke noget pis, er Gud en succes?
Det er overalt. Selvom du ikke har del i det, kan det godt eksistere.
Så meget gift i en så ung, det er synd, du ikke deltog i korstogene.
Du kunne have halshugget småbørn. Jeg håber, du tror på ham i min alder.
Og hvis du ikke vil gøre det her mere, så glem det!
- Det er på tide at få noget på plads. - Hvor skal vi hen?
Jeg skal besøge min chef. Drinks før middag, bare os to.
- Er det nødvendigt? - Det svin ødelagde mit liv.
- Hvorfor stopper du ikke bare? - Og lader ham vinde? Aldrig.
Jeg havde brug for jobbet. Jeg kunne ikke slippe ham, jeg drømte om ham.
Otte timer om dagen blev til 24. Hans fjæs hjemsøgte mig hver søndag.
Mandag gik jeg udmattet på arbejde og ventede på en ny ydmygelse.
Den kom brutalt eller raffineret. Men der er ikke gået en dag i ti år-
- uden en. Den kom ikke underfre øjne, men foran hele kontoret.
Men i dag bliver det anderledes, det hele bliver anderledes.
- Fik du det? - Jeg fk det hele.
- Ja, vent udenfor, i orden? - Hvorfor? Hvorfor?
Vær nu sød og vent udenfor. Det her er mellem ham og mig.
Max?
Der sker ikke noget, jeg kommer om lidt.
- Sæt dig, jeg sagde, sæt dig! - Fjern den! Lad være at sigte på mig!
- Jeg sidder jo! Er du skør? - Måske.
Du har en pistol! Gør mig en tjeneste, fjern den, så glemmer jeg, du var her.
Jeg har ikke set dig hele ugen. Jeg troede, du var holdt op.
Ja, du gjorde du garanteret, men så let bliver du ikke af med mig.
Jeg kom for at få nogle ærlige svar, dit lede svin.
På hvad... hvad vil du? Skyder du mig?
Hvis du har brug for mere i løn, er det her ikke måden.
Lønforhøjelse? V to er vidt forskellige.
Jeg vil vide hvorfor. Og det skal du fortælle mig.
Hvorfor var du så uvenlig overfor mig? Hvorfor blev alle andre forfremmet?
- De var bedre kvalifcerede. - Sikke noget pis.
- Jeg beklager, det er sandheden. - Du lyver med en pistol rettet mod dig.
- Jeg lyver ikke. - Se mig i øjnene.
- Jeg ved, du mener det. - Du har fattet det.
- Sandheden er værre end løgnen, - Drop det pis og sig frem.
Du er den klogeste på hele kontoret, men du står i vejen for dig selv.
- Vil du høre sandheden? - Vent! Du tager pis på mig.
Hvorfor? Fordi du ikke kan lide mig?
Du irriterede mig fra første øjeblik, og pistolen hjælper ikke.
- Kunne du ikke lide mig? - Det er kemi, det er ikke din skyld.
Jeg vil bare tage...
- Ikke til mig. - Du har brug for den.
- Har du noget coke? - Nej, jeg har ikke.
- Jeg har lidt. - Oven i alt andet er du et cokehead.
Kun i weekenden. Max, du er muligvis en rarfyr helt dybt nede.
Nej, ikke engang der.
- Ved du hvad, jeg blæste på dig til nu. - Det er det første sande, du har sagt.
- Jeg stoler ikke på dig. - Forståeligt nok. Vlle du i mine sko?
Jeg har også en chef, og folk, der synes dårligere om mig end om dig.
- Hvorfor sagde du ikke op? - Pga. Penge.
Det var derfor, jeg ikke fyrede dig! Du skal ikke skyde skylden på mig!
Det er ikke min skyld, dit liv er en katastrofe, sigt på dit eget hoved.
Du er så skide selvtilfreds, se dig og stedet her.
- Jeg og mine ligesindede gav dig det. - Er du nu kommunist?
- Knæl og sig undskyld. - Jeg vil ikke.
- Knæl og sig undskyld. - Hvorfor? Jeg har ikke gjort noget.
- Pis! Hvad skete der? - Det var et uheld, kom, vi må væk.
- Skød du ham? - Vi må væk herfra.
Nej, kom!
- Har i haft en god aften? - Hvad?
- Fortæller du, hvad der skete? - Der skete ingenting.
Sig det så.
Det var et uheld, Buddy.
Vi må ringe efter en ambulance. Chauffør, kør ind...
- Vi må fnde en... - Der er ikke brug for en ambulance.
- Det er i orden, kør bare. - Er han død?
Tag hjem. Jeg er ked af, jeg fik dig involveret i alt det her lort.
- Tag hjem. - Har du skiftet mening?
Spiller det nogen rolle? Jeg er død ligegyldig hvad. Tag hjem.
- Jeg går ingen steder. - Kom nu, jeg har ikke...
- Hvad? - Hvad laver vi her?
Hvad mener du? Åh, vil du møde min eks? Jeg vil tale med Carla.
- Hun er lige der. - Hvorfor? Det er ligegyldigt, kom nu.
Vil du også skyde hende?
Den eneste, jeg havde til hensigt at skyde i dag, var mig selv.
Kom nu, det bliver sjovt. Hun er sjælden ondskabsfuld.
- Vi ses i morgen. - Jeg kommerførst klokken ti.
Så er jeg her igen for at gøre din dag bedre.
- Er du lidt rystet? - Hvad vil du?
- Jeg håber ikke, det er et familiemøde. - Kunne du lide mit spring?
- Godt at se dig. Hvordan går galleriet? - Fint, hvad med dit job?
- Jeg har sagt op. - Godt gået.
- Som sædvanlig. - Endnu en genial indsats.
- Jeg har en middagsaftale. - Har du tænkt på mine følelser?
- Du har aldrig forstået mig. - Så er det godt, vi blev skilt, ikke?
Fatter du ikke, at jeg er ligeglad? Jeg ser, I to omsiderfandt hinanden.
Hvad fanden snakker du om? Ham?
Han er filmmand, han filmer min sidste dag. Jeg begår selvmord.
Hvad fanden foregår der? Kender du hende? Kender i hinanden?
- Vi har mødt hinanden. - Hvornår?
- Det er altså selvmord den her gang? - Ja. Selvmord.
Jeg håber, du gennemfører det. Du er virkelig ynkelig.
Skal jeg ønske tillykke? Hvad er det, du vil have?
En masse jeg aldrig fik. Nu vil jeg bare have rent bord.
- Svar på to spørgsmål. - Godt.
- Men du vil ikke bryde dig om svarene. - Lige meget.
Første spørgsmål. Hvorforfor lod du mig?
Det har jeg jo sagt! Jeg var ikke lykkelig, er det ikke nok?
- Nej, jeg vil vide hvorfor. - Det tror jeg ikke, du vil.
Det afgør jeg, sig det. Hvis du siger hvorfor, kan jeg...
Fint, der er ikke nogen pæn måde at sige det her på.
- Du har aldrig været pæn... - Godt.
Sagens kerne er, at du allerede er død. Det har du været i årevis!
Du brokker dig konstant, men du tør ikke gøre noget ved noget.
- Du er så skide ondskabsfuld. - Og endnu vigtigere.
Du har intet formål. Hvordan vil du skrive, uden at have noget på hjerte?
- Det her giver ingen mening, jeg går. - Du lovede at besvare begge to.
Jeg har et spørgsmål mere, bare et.
Det andet er: Hvorfor fik du en abort?
Jeg har altid ønsket mig børn, og det vidste du.
- Hvorfor? - Jeg fik ikke en abort.
Hvad? Fik du ikke en abort?
Jeg rejste væk og fik en søn, jeg bortadopterede.
Jeg var ikke parat.
Desuden var det et barn født af dumhed, ikke kærlighed.
Hvorfor sagde du ingenting, hvordan kunne du gøre det? En han?
En dreng? Jeg har altså en søn, og du har ikke sagt...
Ja, du har en søn.
Ved du, hvor han er? Hvor han kan være?
Jeg vil godt se ham, græd ikke, undskyld, jeg vil godt se ham.
- Han filmer dig lige nu. - Ham?
- Har han ikke sagt det? Det er skørt. - Nej.
Du spørger, hvem din far er og skjuler sandheden fra ham?
Her er han, lad mig præsentere dig for dig søn.
- I to er utrolige. - Det må du undskylde.
I er to alen af et stykke, som far så søn.
Undskyld, Max.
Jeg gjorde, som jeg fandt rigtigt.
Det ligger bag mig, og der skal det blive, det håber jeg, I forstår.
Carla, jeg har altid elsket dig.
Held og lykke med selvmordet, lad mig høre, hvordan du klarer det.
Se, hvem der kommer der? Hvad fanden vil du? Hvem er du?
Bare en, der vil ønske dig god Fars Dag.
Din svin!
Jeg sagde jo, at en mand med en pistol, ender med at bruge den.
- Hvem fanden er du? - Jeg tror, du ved, hvem jeg er.
Glem den skøre skid, de er overalt i byen.
Jeg ville ikke såre dig, men det rigtige øjeblik kom aldrig, undskyld.
Du vil nok synes, det lyder skørt, men jeg begyndte at følge efter dig.
Jeg lærte din vaner at kende, jeg fandt dine romaner på nettet.
Jeg fandt frem til dem.
Jeg ville bruge dem, som en undskyldning til at tale med dig.
Jeg her ked af, du fandt ud af det på den måde, men sandheden er...
- Jeg turde ikke, jeg var bange. - Selvfølgelig.
- Det er jeg ked af. - Det skal du ikke være.
- Du må hade mig. - Nej.
Græd ikke mere, gør mig en tjeneste.
Du er min søn! Wow!
Glem det, glem alt det her, ad helvede til med det.
V har noget at fejre. Jeg har lige mødt min søn.
Fortæller du mig, hvor vi skal hen?
Helst ikke, men tiden er inde til at afsløre din kære gamle fars "underliv".
- Er du afhængig afkinesisk? - Ja, på en måde.
Vi er på til et sted, der normalt refereres til-
- som et berygtet hus, bordel, horehus eller bollebutik.
Det filmer jeg ikke. Glem det.
Hvorfor ikke? Chokerer det dig, at din far er en mand?
Jeg skal bare tale med en af pigerne. Men hvis du vil, giver jeg en omgang.
- Jeg springer over. - Så sparer jeg de penge.
Men tak for tilbuddet.
- Sluk det der. - Han filmer mig, ikke dig.
- Jeg er ligeglad, sluk kameraet. - Er du ligeglad? Sluk det. Nar.
Åh Gud! Melinda, hvad er der sket? Hvornår er det sket.
- Sig noget, vi kender jo hinanden. - Det er ikke derfor, du kom.
Der tager du fejl. Jeg kom for at se dig.
I dag er en særlig dag for mig, jeg har svoret på ikke at lyve mere.
Jeg har altid troet, at vi to kunne blive venner.
- Lad mig tage dig væk herfra. - Jeg venter på en.
Jeg venter på min mand, Mikhail.
Din mand? Det er da løgn. Jeg vidste ikke, du var gift.
- Ved han, du er her? - Ja.
Hvordan kan du klare det? Hvordan kan du leve med det?
Hvorfor går du ikke op og får lidt fsse, hvis du ellers kan få den op.
Nå sådan, er det sådan nu? Ved du hvad, rend mig, kælling.
Vent, jeg har fået nok, vent her. Jeg kommer om lidt, åbn døren.
Han sagde sandheden, han kom for at sige farvel til dig.
Hvorfor, hvor skal han hen?
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal sige det.
Jeg filmer ikke en dag i et liv, det er den sidste dag i et liv.
Det forstår jeg ikke.
- Han er færdig. - Ja?
- Han begår selvmord senere i aften. - Du tager pis på mig.
- Og jeg kan ikke stoppe ham. - Hør her, jeg kender Max.
Han er måske ikke nogen stor mand, men han har noget godt i sig.
- Hvis du er hans ven, stopper du ham. - Jeg er ikke en ven, jeg er hans søn.
Jeg gør, hvad jeg kan.
Hvis jeg kan holde den kørende, få ham til at blive ved at snakke-
- og drikke, kan han ikke skyde sig. Det er det eneste, jeg kan finde på.
Tag det roligt.
Nej, lad være.
Hvordan kan du gøre det her? Hvordan overlever du det?
Jeg er ked af det, men jeg forstår det ikke.
Ikke? Sæt dig ned et øjeblik. Jeg vil bare snakke med dig.
- Jeg vil bare snakke lidt. - Ja, hvis det kan glæde dig.
Glem det pis, jeg er ikke i humør til det.
- Det er din time, gør som du vil. - Jeg kender reglerne.
Skide være med det.
- Du, jeg er ked af det. - Afhvad?
Det ved jeg ikke, held og lykke med dit liv.
Skat, hvor er Melindas mand? Ved du det?
Et kort øjeblik var der en romantisk gnist mellem os.
Jeg pjatter bare, du er sød. Hvilket værelser er han i?
- Værelse 12, to døre herfra. - Jeg ved, hvor det er.
Åh, jeg vil nødig afbryde, men er det din kone i rullestolen?
Har du noget at sige til mig om min kone?
Sasha! Smid den narrøv ud!
Du godeste! Det er mig. Hvad er der sket med dit ansigt?
Her. Sæt dig ned. Sæt dig her.
- Hvad skete der? - Jeg mødte din mand. Flink fyr.
- Kom, lad os komme væk. - Bud, lad os tage den drink.
Nej, det går, du havde ret med mig, ret i det hele. Det var min skyld.
Jeg kunne ikke fatte, at nogen kunne efterlade en som dig i det her lort.
- Vi går. - Vi tager en drink hos hende.
Hvor skal vi hen?
Gennemfører du det virkelig i aften?
Følger du mig hjem, får en drink, og tager hjem og skyder dig?
Ja! Lad være at gøre nar af mig. Ja, det gør jeg.
- Jeg beklager. - Det er i orden, jeg bortil venstre.
- Max, kom nu, lad os tage en drink. - Hvad med din mand?
Du afbrød ham jo, så han har nok travlt i flere timer.
Skål!
Jeg vil nødig gøre dig ked af det, men hvad skete der?
- Jeg faldt ned ad en trappe. - Det er sjovt, du siger det.
- Jeg faldt selv ned ad en trappe før. - Gør det nogen forskel? Jeg sidder her.
Var det ham? Mikhail? Gjorde han det?
Spørger du, om han smed mig ned ad trappen?
Svaret er ja. Men jeg var selv årsag til det.
Jeg var vild og gal, skæv, rasende på ham, vi sloges som dyr.
Jeg tror ikke, nogen af os vidste, hvad der egentlig foregik.
Da jeg kom til mig selv igen, lå jeg på intensivafdelingen.
- Og det var det. - Det gør mig ondt.
Vi træffer alle vores valg. Jeg er lige så lidt et offer som dig.
- Hvad? - Vil du have lidt is til det der?
Jeg har det fint. Det må jeg nok sige, tre på stribe.
- Du bløder! - Nej, det er ikke mit blod.
- Er det... er det Mikhails? - Bare det var, men nej.
Bud og jeg havde et uheld tidligere på aftenen, ikke?
Det forstår jeg ikke.
Eftersom det her var min... er min sidste dag på jorden -
- besluttede jeg at gøre rent bord, så jeg besøgte min chef.
- Jeg ville have ham til at undskylde. - Ja?
Han kastede sig over mig, jeg truede ham med den her, og så gik den af.
- Sådan skete det. - Dræbte du ham?
Ja. Eller? Jo, det gjorde jeg.
Det burde ikke være sket, men han er død. Betyder det noget?
- Jeg dør også snart, før de griber mig. - Hvad er du for en mand?
En, som ville ønske, han var død. Hvorfor skulle jeg lyve for dig nu?
Ulykke eller ej, selvmord giver ingen mening, hvad med din søn?
- Hvad med ham? - Han har brug for dig.
Nej, han har ikke. Han har brug for en rigtig... en far.
- Bud! Hvad siger du? - Bud, tag det roligt, Buddy.
Nej, Buddy, tag det roligt, hør på mig.
For dig, for min søn, kan jeg skifte mening.
- Mener du det? - Ja. Se på mig! Jeg mener det!
- Sluk kameraet, sluk det. - Lover du det?
Jeg lover det, sluk kameraet.
- Vi har været på lidt af en tur i dag. - Mon ikke.
Buddy, jeg er ked af det, jeg er ked af alting, det hele.
- Det gør ikke noget. - Jeg synes, du skal tage hjem.
Tag hjem, her er nøglerne, jeg skal lige tale med hende, jeg kommer snart.
- Giv mig den, du har ikke brug for den. - Du må stole på mig, stol på mig.
Giv mig pistolen, så får jeg det bedre.
Stol på mig, tag hjem, mød mig hjemme hos mig senere.
- Det skal nok gå, det lover jeg. - Godt.
- Vi ses hjemme. - Det var rart at møde dig.
I lige måde.
- Han er en god dreng, ikke? - Jo.
- Hvorfor sætter du dig ikke ned? - Tak, men jeg må hellere gå.
Jeg vil...
Jeg vil gøre det færdig, jeg startede på.
Det kan du ikke gøre mod din søn. Du gav ham et løfte.
Se på mig, Melinda. Jeg er en såret hund.
Mit selvmord er bedst for alle. Politiet kan når som helst banke på.
Dør jeg ikke i nat, dør jeg i et fængsel om et halvt år.
På den her måde kan jeg da styre afslutningen.
Den dreng er en velsignelse. Jeg kan se, han elsker dig.
Jeg kan ikke klare mere, jeg er fej.
Jeg forvandles langsomt til en invalid, og jeg er totalt i vildrede.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.
- Undskyld, jeg ville ikke... - Jeg ved det.
Må jeg spørge dig om noget?
Hvorfor bliver du hos ham? Se på mig, Melinda.
Jeg vil godt vide det. Se på mig, du ved, hvordan han er.
Hvorfor bliver du hos ham?
Hvor skulle jeg ellers tage hen?
Jeg kan heller ikke hjælpe dig.
Det får mit hjerte til at briste at se dig i den stol.
Jeg ville bare sige at... det var det hele, det må du undskylde.
Det er i orden.
- Åh, nej! - Dit dumme svin!
Fandens!
Dit dumme svin!
Få ham ud herfra, giv ham hans slips på, skynd dig!
Det svin prøvede at slå mig ihjel.
Tag pistolen og anbring den i hånden på ham.
- Du skød ham. - Slå mig.
Hvis du holder af mig, slår du mig, så hårdt du kan, nu!
Igen! Gør det igen! Hårdere!
Hvor mange gange skulle jeg lade ham slå mig?
Han har et alenlangt synderegister, og din chef er bare endnu en kunde.
Han er en bandit og morder, ingen vil stille spørgsmål.
- Hvad sker der? - Det var selvforsvar.
Hvad gør vi?
Vi må væk herfra, far.
Jeg har givet dig dit liv igen, du vover ikke at forspilde det.
Tekster: Ordiovision